Oma kyyhkyslakkamme
LARAMIEN ASUNTOVAUNUALUE
Tacy, avaa ovi!
Nicky täällä! Kuuletko sinä?
Tacy!
Tacy! Tacy! Ta...
MYYTÄ VÄNÄ
Oletteko te alueen hoitaja? Missä hän on?
Vaikea sanoa. Hän lähti etsimään yhden tytön kissaa. Voinko auttaa?
- Etsin erästä ihmistä. - Jääkää tänne. Kaikki kulkevat tästä.
- Sadetta piisaa. - Niin.
Haluatko lukea? Hienoja nämä vaunulehdet.
- En halua häiritä. - Ei huolta. Oletteko te karavaanari?
- Olen. - Minäkin olen pian, kun vaimo suostui.
Hän pani hanttiin. Olemme hänestä liian vanhoja mustalaisiksi.
Kävimme katsomassa yhden neidin vaunua. Se taisi tepsiä.
He ovat nyt kotona mittaamassa pakastinta.
Vaimoni ei muuta ilman sitä. Millainen vaunu New Moon oikein on?
Vanhat tekijät sanovat sitä puoliperävaunuksi. Se on hyvä.
Tämä on lähes uusi. Sillä on ajettu vain 11000 km:ä.
- Niinkö? - Neidin suunnitelmat muuttuivat.
Hän palaa perheensä luo.
- Kauanko te olette olleet naimisissa? - 31 vuotta.
Tuletteko te toimeen? Riitelettekö te?
- Ei tietenkään. - Älkää sitten ostako vaunua.
Neiti, josta puhutte, on vaimoni! Olen etsinyt häntä kolme päivää.
Kävin poliisin puheilla-
- ja sadalla vaunualueella. Koko omaisuuteni on vaunussa.
Ei ole puhdasta paitaa vaihtaa päälle!
Niin käy, kun ostaa vaunun.
On kuulkaa hienoa palata kotiin, kun koti onkin kadonnut.
Jos olisitte 2 kk: Tta sitten sanonut, että ostan vaunun-
- olisin pitänyt teitä täysin kajahtaneena!
Pidin niitä pelkkänä vitsinä!
Asuntovaunu! Voi, Tacy. Tuo oli hyvä.
Tulkaa Collineille cocktailille! Meidät löytää maantien varrelta.
Tai pysykää siellä. Me tuomme talomme teille.
Hanki sinä tamburiini, minä hankin tanssivan karhun. Tienaisimme hyvin.
Sinähän itket, kulta. Sanoinko jotakin pahasti?
- Loukkasinko minä sinua? - Ei ihme, että naurat.
Hölmö ajatushan se on, mutta hölmö taidan olla minäkin.
Onneksi huomasit sen, ennen kuin nait minut.
- Mitä sinä nyt, kulta? - Minä olen pelkkä pelle.
Selvitetään nyt tämä asia. Katso minua, Tacy.
En ikinä pilkkaisi sinua. Minähän rakastan sinua.
Mikä tuo juttu oli? Ajattelitko oikeasti...?
Ajattelin kotia miehelleni.
Omaa koloa, jossa voisin huolehtia hänestä ja kokata hänelle.
Jos se on niin kamalaa, niin olen pahoillani.
Pyydän anteeksi. Unohda tuo.
Keskustellaan asiasta. Kyllä me koti saadaan.
Millainen? Työsi vie sinua kaikkialle, Coloradosta Idahoon...
Ei mennä Coloradoon. Hankin toisen työn.
En tarkoittanut sitä. Tämä on loistava tilaisuus.
Ja sitä paitsi, jos se ei ole tunneli Coloradossa-
- niin sitten pato Tyynellämerellä. Jotakin jossakin.
Elämme matkalaukkuelämää toisten riesana.
Asumme jonkin kurjan hotellin rumassa huoneessa.
Jos meillä olisi asuntovaunu, voisin tehdä kodin kaikkialle.
Se muuttaisi aina työn mukana.
Mietitäänpä nyt tosiasiat.
Ensinnäkin, asuntovaunu maksaisi maltaita.
Tiedät ensimmäisen vuoden budjettimme. Tuossa, vuokra.
Tiedän. 1700 dollaria.
Tiedätkö, mitä saisimme vain 100 dollaria kalliimmalla?
Tämän kauniin kodin. Vain 1800 dollaria kaikilla varusteilla.
Kaikki tulee mukana. Tuolit, sänky, hella, jääkaappi, suihku, kaikki.
Aivan kaikki, jopa henkarit. Mitään ei tarvitse ostaa.
- Oletko nähnyt mitään yhtä ihanaa? - Onhan se tilava.
- Runsaasti kaappitilaa. - Missä?
- Se on olohuone. - Ai... Käytännöllistä.
Kaikki on helposti...
Tiedätkö, Nicky? Eniten ajattelin häämatkaamme.
Kuvittele nyt.
Täältä Coloradoon on maailman kauneinta seutua.
Koko matka olisi ihana. Voisimme kulkea mielemme mukaan.
Jos huomaisimme kauniin paikan järven rannalla-
- voisimme pysähtyä sinne ja olla aivan kaksin.
Kaikki olisi vain meitä varten.
Kuunvalo ja auringonlaskut, sammakoiden kurnutus...
ASUNTOVAUNUMESSUT
Tacya ei pidätellyt mikään vaunumessujen avajaisissa.
Anteeksi. Missä Bungalette-vaunu on?
Bungalette... Sehän on tämä tässä.
Kiitos.
Lhan kelvollinen.
Tänne voisi panna asetelineet.
Kyllä vain, molemmille puolille.
Anteeksi, hyvä herra. Lakkini taisi...
Anteeksi, minä...
Anteeksi. Otan vain lakkini.
- Anteeksi. - Ei mitään.
Suokaa anteeksi.
On tämä aika kompakti.
Voisin itkeä pettymyksestä. Se näytti valtavalta mainoksessa.
Älä huoli. Kyllä me koti saadaan. Pitää vain malttaa hetki.
Sitten me näimme sen.
Eikö olekin ihana? Käydään katsomassa huvin vuoksi.
Se maksaa varmasti miljoonan!
En minä ajatellut ostamista. Tiedän, että se ei onnistu.
Käydään silti katsomassa.
- Mitä tapahtui? - Halkaisin vain kalloni.
Eikö olekin ihana? Näin uusi ja nätti.
Katso nyt. Uuninluukussakin on lasi.
Tule, kulta. Mennään peremmälle.
Katso, mikä loistava suihku.
- Voinko esitellä vaunua? - Me vain katselemme. Kiitos.
Huomasitko liinavaatekaapin? Voi, Nicky! Ole varovainen.
- Miksi tuossa on porras? - Olohuone on alempana kuten taloissa.
Eikö olekin ihana, Nicky? Tätä enempää ei voi pyytää.
Minä kysyn hintaa ihan vain huvin vuoksi.
Anteeksi.
Minä... Meillä ei ole tähän varaa, mutta paljonko vaunu maksaa?
- 5345 dollaria. - Sitä pelkäsinkin.
Sitä ei tarvitse maksaa kerralla. Kolmasosa riittää.
- Eikö se tee 1750 dollaria? - Suunnilleen.
Kuulitko? 50 dollaria vähemmän kuin se pieni vaunu.
Mahdotonta! Se on varmasti käsiraha.
Niinhän minä sanoin. Otetaan se, Nicky! Minä säästän.
En tuhlaa enää senttiäkään, jos saamme tuon kodiksemme.
Kai se onnistuu? Sitten ei tarvitse maksaa vuokraa.
Lupaan tehdä kaikki ruoat. Meidän ei tarvitse syödä ulkona.
Pikkolot ja tipit eivät vaivaisi. Häämatkallakin säästyisi rahaa.
Kymmenen minuutin päästä aloin säästää.
160 dollaria veroihin sekä 73 dollaria rekisteröintiin ja muihin kuluihin.
Kokonaissummaksi tulee 1932 dollaria ja 22 senttiä.
- Ja 22 senttiäkö? - Niin.
Oletteko koskaan vetäneet vaunua? Teinä palkkaisin siihen ammattilaisen.
Ei, ei. Matkahan on puoli huvia.
Aiotteko vetää sen itse? Minun on parasta katsoa autoanne.
Autoaniko?
Hankkikaa jykevämpi auto. Säästätte lopulta paljon rahaa.
No niin, saatte vanhasta autosta 400 dollaria.
Se plus 900 dollaria käteistä tekee yhteensä 1300. Sopiiko?
Vetääkö tuo varmasti asuntovaunua?
Ehdottomasti. Pohjaan on tietenkin hitsattava vetokoukku.
Niinkö? Paljonko se maksaa?
- Se on asiantuntijan heiniä. - Mistä sellainen löytyy?
Excelsiorin korjaamo on paras...
Meillä oli nyt uusi auto, uusi asuntovaunu ja 7646 dollarin velat.
Me emme vain hitsaa koukkua. Me pulttaamme sen.
Edestä ja takaa ja puskurin alta.
Hei, Joe... Tuo se tänne. Saatte parhaan mahdollisen vetokoukun.
- Tämä kuula kiinnittyy vetoaisaan... - Hetkinen. Vetoaisaan?
Niin juuri. Tulkaahan tänne.
Tämä on nelipyöräinen B6-malli.
170 dollaria plus verot. Se kantaa...
- Hetkinen. Onko tuo pakollinen? - Se on aivan ehdoton!
Sai nähdä, kumpi uupuisi ensin: Minä vai rahat.
- Talja kaiken varalta. - Minkä?
Kaiken varalta.
Nyt riittää. Pikkurouva halusi auton kotiinsa.
Niin halusi.
Ajakaa te. Ilman muuta. Siirtykäähän. Se käy helposti.
Vaunun jarrut ovat tässä.
Ne pitää panna päälle ensin, kun pysähtyy. Muuten käy hullusti.
- Miten? - Auto ja vaunu menevät näin.
Näin sen kerran. Vaunu veti auton kanjoniin.
Muistakaa siis: Vaunun jarrut ensin.
Vilkut ovat tässä, vasemmalle ja oikealle.
Parkkivalot. Nyt vilkku.
Vasen. Oikea. Vaunun jarru. Auton. Vasen. Oikea. Vaunun jarru. Auton.
No niin, nyt mentiin. Käynnistä.
Jarrut pois päältä ja matkaan.
Me liikuimme. En tiennyt, vedinkö minä vaunua vai työnsikö se minua.
Kyllä te opitte. Muistakaa vain antaa vaunulle kääntyessä tilaa.
Ajatelkaa, että se on 12-metrinen juna.
Vaunun jarrut ovat paras kamunne. Pitäkää niistä hyvää huolta.
Ne ovat sähköiset ja toimivat magneetin avulla.
Magneetti on kytköksissä ankkuriin-
- ja se taas jarrurumpuun ja pyörii renkaan mukana. Punaiset.
Punaiset! Vaunun jarrut!
Toistakaa mielessänne: "Vaunun jarrut ensin, vaunun jarrut ensin."
Tehkää siitä mottonne. No niin, vihreät.
Älkää hermostuko. Kyllä te opitte. Vaihtakaa vasemmalle kaistalle.
Vielä vähän. Viitatkaa kädellä.
Kädellä, ei päällä!
Varo kuorma-autoa!
Vaunun jarrut!
Muista aina, että vaunun jarrut ensin! Vaunun jarrut ensin!
Häitä ennen vaunu pakattiin Tacyn rauhallisessa valvonnassa.
Päästäkää sisälle! Täältä tulee lisää.
Minä olin vieläkin järkyttynyt. En saanut vaunun jarruja mielestäni.
Voi sinua poloista, Nicky!
Et saa noita mahtumaan mukaan. Ota vain välttämättömimmät.
- Mitä näille tehdään, Tacy? - Pane ne peittokaappiin.
- Täällä ollaan. - Hei, kulta.
Tai pane ne sängyn alle.
Pitää löytää jokin paikka. En keksi...
Tarvitsemme vaunulle vaunun.
- Tacy, mitä näille pyyhkeille tehdään? - Pane näiden toisten päälle.
Tacy! Tuo ei voi olla tuolla. Se on vaarallista.
Rauhoitu, kulta. Mr Jackson teki tukikiilat.
- Entä nämä laatikot? - Katso, että...
Anteeksi. Anteeksi, Nicky. Täällä on täysi kaaos.
Tacy! Tacy! Tule heti tänne!
Tämä on oikea hullujenhuone!
Vaunun jarrut! Punaiset! Vihreät! Vaunun jarrut! Punaiset!
Mitä tapahtui? Mitä sinä teit, kulta?
- Kaikki oli jo paikoillaan. - Tarvitaanko näitä kaikkia?
- Tietenkin. - Eikö yksi kasari riitä?
Yksi! Kohokkaille, kastikkeille ja paahtopaistilleko?
Näitä kaikkia tarvitaan. Kodinhoitoa ei voi...
Unohda tuo. Ei riidellä, minua hermostuttaa.
Nicky! Vie nuo makuuhuoneen kaappiin.
Ei vaan käytävän. Säästin sen sinulle.
Joka ikinen. Haluan varmistaa...
- Geraldine, mistä kaapista Tacy puhui? - Mikä on Nickyn kaappi, Tacy?
En löydä toista liinavaatesettiä.
Hopeisen laatikon päällä. Käytävän kaappi.
- Se oli täynnä sinun tavaroitasi. - Pane omasi nyt tuonne.
Tule. Pitää järjestää kaikki uusiksi.
- Anteeksi... - Varo!
Vaunun jarrut! Punaiset! Vihreät! Vaunun jarrut! Punaiset!
Tacy, nyt minä keksin! He lähettivät kaksi pyyhesettiä.
Kaksi settiä vuodevaatteita ja pyyhkeitä... Kaikkia on kaksi settiä!
Mitä minä sanoin?
Sitten unohdin asuntovaunun vähäksi aikaa.
Tavaraa meni joka suuntaan, ja minä yritin sisälle!
Se oli...
Kyllä. Ymmärrän hyvin.
Hyvää matkaa!
Pitäkää hauskaa!
Hei, hei!
- Nähdään! - Hei, hei, Nicky!
- Tulee ikävä! - Lähdetään jo.
- Älkää vilustuko. Mitä nyt? - Jotakin...
Heippa!
Hei, kaikille! Vauhtia nyt, Nicky.
Yritän koko ajan. Tämä sammuu aina.
Heippa!
- Vaunun jarrut ovat päällä. - Eivät ole!
Vauhtia.
VASTANAINEET
- Eikö tällä pääse lujempaa? - En uskalla kokeilla. Pelkään tätä.
- Miksi ihmeessä? - En tiedä. Pelkäänpähän vain.
Olkoon ongelmanne pieniä!
- Kuka tuo oli? - Mistä minä tiedän?
- Miksi kaikki huutavat? - En minä tiedä.
- Taakse on varmasti pantu kyltti. - Voi hyvänen aika!
- Pysäytä auto ja hae se pois. - Ei maantielle voi pysähtyä!
- Etkö voi ajaa sivuun? - Ei ole minne ajaa.
Minä en kestä. Pysähdy!
Puhut kuin tämä olisi auto. Tämä on 12-metrinen tavarajuna!
- Tuolla on pysähdyspaikka. - Ei mutkaan voi pysähtyä!
Varo punaisia. Sinä ajat suoraan läpi!
Minä en voi... Auto ei pysähdy!
- Varo. - Vaunun jarrut!
Kaikki tuijottavat.
Varo, kulta.
- Mitä nyt? - En minä tiedä.
Kiitoksia.
- Ottaisitko kartan hansikaslokerosta? - Jep.
Kohta pitää kääntyä, jos muistan oikein. Maantie 101:lle.
- Löysitkö oikean kartan? - Löysin.
Nämä painetaan ihan väärinpäin.
- Löytyykö se? - Tuossa.
Sano, kun olemme kohdalla.
Käänny nyt oikein!
Ei, ei! Mitä sinä teet?
- Käännyn oikealle. - Olisi pitänyt mennä vasemmalle.
- Käskit kääntyä oikealle. - Enhän käskenyt.
Sanoit: "Käänny nyt oikein."
Et antanut lopettaa! Yritin sanoa, että käänny nyt oikein vasemmalle.
- "Käänny oikein vasemmalle"? - Niin.
Tajuatko, miten paljon tilaa kääntymiseen tarvitaan?
Joudumme ehkä ajamaan kilometrejä.
- Pian olemme perillä. - Odotas, kun näet päivällisen.
- Aiotko sinä vielä kokata? - Suunnittelin kaiken.
Sinä menet suihkuun, ja ruoka on sen jälkeen valmis.
Ensimmäinen päivällinen omassa kodissa.
- Hei! - Mitä nyt?
Olin aivan unohtaa. Et saanut vielä häälahjaasi.
Katso hansikaslokeroon.
Se kirjekuori.
"Mrs Nicholas Collini." Voi, kulta.
Avaa se.
Mikä tämä on?
Talohan pannaan usein vaimon nimiin, joten vaunu on nyt sinun.
Voi, Nicky-kulta! Kiitoksia!
Aivan mahtavaa.
- Collinin pariskuntako? - Kyllä.
Tervetuloa Breezewayn vaunualueelle. Kaikki on jo valmiina.
Menkää vain kirjoittautumaan. Minä hoidan vaunun.
- Kiitoksia. - Eipä kestä.
Mr Lawfield numerossa 33, soittakaa äidillenne kotiin.
Mrs Morley numerossa 12, teille tuli toimistoon lähetys.
Mr Carmel numerossa 21, teille on paketti.
Onko rouvalla jokin hätänä?
- Hän nyrjäytti nilkkansa. - Varmaan tuohon betoniin.
Ei hätää. Tiedän, mikä tepsii. Tuo kuumaa vettä ja epsom-suolaa.
- Minä autan. - Pärjään kyllä.
- Ette pääse noin sisälle. - Voin minä kävelläkin.
- Et missään nimessä. Jalat tänne. - Mikä hätänä?
- Nilkka nyrjähti. - Miten ikävää!
- Tässä on miss Dudley naapurista. - Päivää, miss Dudley.
Nyt varovasti, varovasti.
Varo kynnystä.
- Minne viedään? Sängyllekö? - Minä olen kunnossa. Oikeasti.
Varovasti, varovasti. Sillä lailla. Kumpi jalka se on?
Vasen. - Oikea. Ei vaan vasen. Vasen.
Epsom-suola on loppu, mutta Zimmer 36:n rouva tuo sitä.
Nostetaan sinua, niin saadaan sinut kuntoon.
Toin epsom-suolan.
- Tässä on miss Barrett. - Onpa hauska tavata.
Voi, miten kaunis! Katsokaa näitä verhoja!
Ei nyt, Maude. Tyttöä on autettava. Tukekaa häntä käsivarsista.
Nyt varovasti, varovasti.
Varovasti. Varokaa porrasta.
Varokaa sitä! Varokaa.
Minä tuon veden.
Mrs Hittaway on oikea ihme.
Hän ehtii aina lääkäriä ennen paikalle.
- Mr Collini! Kuulin tapaturmasta. - Ei se ollut vakava.
- Kolmoskujalla olisi lääkäri. - Ei se ole tarpeen.
Muksut eivät ole syöneet. Käy hakemassa lihapataa purtavaksi.
- Ei se ole tarpeen... - Ala mennä, Joe.
Karavaanari auttaa aina toista karavaanaria!
- Mitä? - Oletteko vetänyt paljon?
- Emme ole matkustelleet paljoa. - Todella hieno vaunu.
Minulla on Kozy-Coach. Sekin on hyvä. Olen vetänyt yli 11200 km:ä.
Kyllä tämäkin on hyvä vaunu.
Kiitoksia. Suokaa anteeksi...
- Olkaa hyvä. - Voinko tuoda mieheni ja lapset?
Tässä on Carl, Nick Collini. Katso nyt! Tämä se on luksusta.
Vaihdetaan mekin ensi vuonna uuteen.
Minä asuin talossa 15 vuotta. Osa naapureista jäi ventovieraiksi.
Asuntovaunualueella tutustuu heti kaikkiin.
Onko vaimoni täällä? Etsin sinua kaikkialta.
Tässä on mieheni.
- Jäljellä on enää vain limua. - Minä otan vettä.
Hei! Kello on jo puoli kaksitoista.
Anteeksi.
- Ulos siitä. - Kiitoksia ja hyvää yötä.
Karavaanarielämässä on hienoa, että ihmisiä vain putkahtaa kylään.
- Tapasimme Miamissa... - Ole hiljaa ja ota tämä.
Älä huolehdi vaimostasi. Hän on aamulla kunnossa. Annoin unilääkkeen.
Heippa!
Mrs Jack Wood numerossa 15, kutsukaa lapsianne.
He juoksentelevat kukkapenkissä.
Mr Lawfield numerossa 33, soittakaa äidillenne...
Päätitkö sinä viimein herätä?
Huomenta, kulta. Mitä tapahtui? En ikinä nuku noin sikeästi.
- Mitä sinä jalkakylvyssä oli? - Mrs Hittaway antoi unilääkkeen.
Uni...?! Jestas.
Mr Lawfield numerossa 33, soittakaa...
- Aika meluisaa. - Niin on.
Parasta häipyä ennen seuraavan delegaation tuloa.
Ei meidän tarvitse pysyä vaunualueilla. Meillähän on pyörät.
Jatketaan matkaa ja etsitään mukava paikka ja jäädään sinne.
- Siellä ei olisi sähköä tai valoja... - Ei haittaa.
- Ei olisi kuumaa eikä juoksevaa vettä. - Ei haittaa.
Meillä on kaasuhella. Muulla ei ole väliä.
Tehdään se, Nicky. Se olisi ihanaa.
Olisimme kaksin jossakin ihanassa paikassa.
Tiedätkö mitä? Tuo kuulostaa ihanalta.
- Tuo näyttää kivalta metsätieltä. - Niinpä.
- Voi, Nicky. Tämä on minun syytäni. - Höpsis. Minä ajoin.
- Olisi pitänyt tajuta. - Mitä tehdään?
Ajetaan autolla kaupunkiin. Palaan aamulla hinausauton kanssa.
- Pitäisikö meidän jättää vaunu? - Tietenkin.
Ei, ei. En minä voi tehdä niin.
Ei kukaan kulje vanhaa tukkireittiä.
En voi jättää kaunista vaunua ja häälahjoja ja vaatteita!
Emmekö voi jäädä tänne yöksi? Ole kiltti, Nicky.
- Hyvä on. - Anna avaimet.
Pane kaasu päälle, niin ruoka on pian valmis.
Kaasu...
"Valitkaa yöpaikaksi mukava asuntovaunualue."
"Hoitaja auttaa vaunun paikoituksessa."
"Kun kaikki on kytketty, voitte panna jääkaapin ja vedenlämmittimen päälle"-
"ostaa ruokaa ja alkaa syödä."
Ovi ei aukea, Nicky!
- Toinenkaan ei toimi. - Minä kokeilen.
- Alkaa sataa, Nicky. - Kuinkas muutenkaan.
- Ei, ei! Älä satuta sitä! - Älä satuta?
Hae taskulamppu.
Hyvä. Sait sen auki.
Minä otan vain ruokatarvikkeet.
Onneksi emme syöneet eilen. Minulla on lihapata valmiina.
Se tarvitsee vain lämmittää.
Jestas!
Ei huolta, kulta. Keksin jotakin.
Tässä on suosikkijuustoasi. Paistan myös munia ja keitän kahvia.
Menen ulos ja yritän nostaa vaunua tunkin avulla.
Selvä.
- Anteeksi. - Ei mitään.
- Panetko samalla kaasun päälle? - Selvä.
- Nyt! - Pieni hetki.
Selvä.
Kyllä vain!
Sitten aterian kohokohta.
- Eikö olekin hauskaa? - Mitä muuta voisi toivoa?
Köntti juustoa, kannullinen viiniä ja sinä rinnallani villilässä.
- Missä? - Villilässä.
- Ota pilli. - Kiitos.
Tiedätkö, miksi rakastuin sinuun?
Vaununvetotaitojeni takia.
Samettisilmieni tai tyylikkään nenäni takia.
Se tapahtui, kun tapasimme moottoritien avajaisjuhlissa.
Olimme rannalla. Sinä et katsonutkaan minua.
Katsoinhan.
Sinä yritit iskeä yhtä tyttöä.
Yhtäkkiä huomasin, että yksi paidannapeistasi oli irti.
Teki mieli itkeä säälistä.
Ajattelin, miten asut yksin hotelleissa vieraissa kaupungeissa-
eikä kukaan ompele nappejasi.
Päätin silloin, että nain sinut.
- Päätin pitää sinusta huolta. - Mukavaa.
Niin minä suunnittelin, ja mitä minä teinkään?
Nicky.
Mitä sinä mietit?
Miten ihmeessä vaunu saadaan täältä?
Terve.
Sänky on kohta valmis.
Nukkumatti.
Eikö sateen ropina kuulostakin ihanalta?
Raukka...
Sinulla oli rankka päivä.
Mikä hätänä? Etkö sinä saa unta?
Katsotaanpas. Hinausauto, 20 dollaria.
Kaksi miestä ja kolme tuntia, 21,50. Auton ja vaunun pesu, 5 dollaria.
Yhteensä 46,50... Sanotaan tasan 46 dollaria.
- Kovin ystävällistä. - Kiitoksia. Tulkaa toistekin.
Kiitoksia.
- Tuliko kalliiksi? - Ei hotellisviittiä kalliimmaksi.
Jestas. No, ensi viikolla ei mene rahaa Anastacia-tädin luona.
Luojan kiitos.
Anastacia-täti ja Ellen-täti ovat siis isäni siskoja.
Kiitä Elleniä häälahjasta. Se oli matkalaukku, jota ei voinut palauttaa.
Anastacia-täti ei antanut vielä lahjaa. Se on kuulemma šekki.
Kaimalta pitäisi saada ainakin 100 dollaria.
Minähän nain perijättären.
Kaksoset Dottien ja Kayn tapasitkin häissä ja pojat ja...
- Tosiaan, Grace-parka. - Grace-parka?
Anastacian tytär. Ja Edgar-setä... Tuossa se on!
- Sieltä he tulevat. - Hei, Tacy!
Terve, kulta.
- Jestas sentään... - Hei, kulta.
Ellen-täti!
Ja Grace, onpa hauska nähdä.
Kaksoset! Olettepa te kasvaneet. Dottie? Väärin meni.
Tommy! Lhana olla taas täällä.
Ja tämä... Tämä on Nicky.
Anastacia-täti ja Edgar-setä.
- Nicholas. - Tässä on Ellen-täti.
Bill-setä ja Ellen-tädin lapset, Dottie ja Kay. He olivat häissä.
Tässä on Jody. Anteeksi, Joe. Yritän muistaa.
- Tässä on pikku Tommy. - Hei. Hauska tavata.
- Grace. - Ai niin, raukka... Ja Grace.
- Hauska tavata. - Jestas, että osaakin olla iso.
- Miten tuollaista vetää? - Se on valtava.
Miten uskallat vetää sitä?
- Minä olisin kauhuissani. - Helppoa se on.
Älkää uskoko. Tuo vaatii taitavaa kuskia.
- Älähän nyt, Tacy. - Olet sinä taitava.
Olisitte nähneet hänet kaupungilla.
- Paljonko tuo mahtaa painaa? - Hieman yli kolme tonnia.
- Voitteko kuvitella? - Eikö sinua pelota?
No, pelkäsin ensimmäiset 100 km: Ä, mutta lopulta ajaminen käy helposti.
Tuo oli varmasti kallis.
5000, 6000 lisineen, mutta sitä pitää ajatella kotina.
Mistä saa kodin 6000 dollarilla?
- Voimmeko käydä katsomassa? - Vaunu pitää vakauttaa ensin.
Se kiinnitetään, jotta se ei heilu.
Vaunun voi panna autotallin eteen.
- Sieltä voi kytkeä sähkön. - Sepä hyvä.
- Peruutat sen vain tuonne. - Aivan... Peruutan?
- Saat auton käyttöösi. - Niin, niinpä tietenkin.
No, minäpä ajan.
Teistä tulee nyt hänen perheensä. Toivottavasti pidätte hänestä.
No mutta varmasti!
"Peruuttaessanne vaunua pankaa käsi ratin alaosaan."
"Pyörittäkää vastapäivään oikealle kääntyessä. " Vastapäivään.
"Myötäpäivään pyöritys kääntää vasemmalle."
Myötäpäivä vasen, vastapäivä oikea. Selvä, vastapäivään.
Siinä...
- Toiseen suuntaan! - Jarruta.
Pysäytä! Pysäytä!
Toiseen suuntaan!
Kauheaa, Anastacia-täti. Anteeksi!
- Ei se mitään... - Taisin keksiä syyn.
- Aja eteenpäin! - Vähän oikealle.
Käännä toiseen suuntaan!
Ruusuni! Ruusuni!
Tuhosit ruusuni tuolla kurjalla vaunullasi!
- Mikä sinua vaivaa, kulta? - En tiedä. Kaikki huutavat yhtä aikaa.
Kun käännän oikealle, käsketään vasemmalle ja toisin päin.
- Opas sanoi vastapäivään... - Nicky! Istu alas.
Odota siinä. Minä hoidan tämän.
Kuunnelkaa! Neuvojia on liikaa. Hämmennätte raukan.
Vain yksi saa neuvoa! Käynnistä auto, kulta, äläkä murehdi.
Olkaa kaikki aivan hiljaa!
Nyt rauhallisesti, kulta.
No niin, aja.
Nyt suoraan taaksepäin.
Vähän vasemmalle.
Vielä vähän. Hyvä.
Varovasti. Nyt oikealle. Suoraan. Vähän vasemmalle.
Vielä vähän. Hyvä.
Varovasti. Suoraan.
Aivan suoraan. Hyvä.
Suoraan, suoraan. Seis!
Ei hätää.
Pois siitä. Pysy siinä, kulta.
Varmistan linjauksen.
Voit tulla nyt, mutta aja hitaasti.
Hitaasti, hitaasti. Hyvä.
Juuri noin.
Suoraan... Suoraan.
- Huomenta. Kaunis aamu, eikö? - Oikein hieno.
- Eilinen ateria oli ihana, täti. - Harmi, että joudutte lähtemään.
- Antaisitte minun korvata tuon. - Ei tule kuuloonkaan.
- Emme ainakaan huoli häälahjaa. - Ei, ei. Se kuuluu teille.
- Vai mitä, äiti? - No, jos hänelle tulee parempi olo.
- Näkemiin vielä kerran. - Näkemiin.
- Hei. - Näkemiin.
Minä aioin ostaa rahoilla pakastimen.
Saat pakkasta, kun katsot noita kasvoja.
- Sinä olet loistava kokki. - Parempi, kun uuni tulee tutuksi.
Parasta alkaa popsia persikoita, jos kaikki on syötävä.
Ei näitä syödä. Minä säilön nämä.
- Minne? - Purkkiin.
- Tänne vaunuunko? - Se pitää hoitaa satoaikaan.
Odotahan talvea. Meillä on persikoita, tomaatteja ja vadelmia...
Eihän tämä ole niin kamalaa, Nicky? Kai sinä jo viihdyt?
Tekisit minut onnelliseksi jopa luolassa.
En ole vielä edes aloittanut.
Sinä saat oikea kodin. Etsin kirjoillesi ja tavaroillesi paikan.
Hankin televisionkin. Tuolla on sille paikka.
Eikö hemmottelu arveluta sinua? Minä vielä laiskistun ja...
- Mikä tuo on? - Eikö olekin kaunis?
Ensimmäinen kivemme. Nosta se lattialle, kulta.
Ajattelin ottaa kaikkialta kiven.
Pannaan ne Coloradossa patiolle muistoksi ihanasta matkasta.
Jokainen on muisto.
Sinä olet oikea pesänrakentaja: Olkea tuonne ja lankaa tänne.
- Ole kiltti tai vien vaunun kotiin. - Vaunu ei liiku ilman minun autoani.
Minäkään en ole mitään ilman sinua.
Muista tuo.
- Luulin, että haluat tämän. - En vaan sen toisen. Ota se.
- Sen juuri. - Selvä homma.
Tämä on kaunis.
Katso nyt! Eikö olekin ihana?
Aika painava.
- Minä haluan ajaa. - Ei käy, Tacy.
Minä olen ajanut 15-vuotiaasta asti Los Angelesissa.
Mutta perässä on nyt kolmen tonnin vaunu.
- Tiedän. Kyllä minä osaan. - Älä hupsi, kulta. Siirryhän.
Anna minun edes kokeilla. Mitä, jos sinulta menisi vaikka käsi poikki?
Olkoon menneeksi.
Varovasti! Älä ikinä lähde noin.
- Muista, että perässä on juna. - Kyllä minä tiedän.
Hidasta. Sinä ajat liian lujaa.
- Hidasta. - Ei hätää.
Mitä ihmettä? Ei noin tehdä!
Ylitit valkoisen viivan! Sekositko sinä? Palaa takaisin!
Hetki pieni...
- Onko tuo Denverin merkki? - En tiedä. En ehtinyt lukea sitä.
- Minä näin sen. - Ajat liian lujaa.
- Se ei sovi vaunulle. - Ei hätää. Ajan vain 60:ntä.
Minä istunkin pelkääjän paikalla.
Saavumme kaupunkiin. Aja sivuun ja vaihdetaan.
Ei onnistu. Takana on auto.
- Näitkö tuon ihanan mekon? - Pidä kädet ratilla!
No jo on!
Katsotko kartasta, mistä kohtaa käännymme?
- Punaiset! Vaunun jarrut ensin. - Tiedän kyllä.
- Kumpi suunta? Risteys tulee kohta. - Etsin koko ajan.
- Vihreät. - Katso sitä karttaa äläkä tietä.
- Jonkun sitä tietä on katsottava. - Olemme tuossa.
- Vasemmalle. - Varmastiko?
- Tuossa se on. - Tuo on väärinpäin. Menemme etelään.
Etelään mennessä karttaa luetaan ylösalaisin.
Tuo on kyllä typerin juttu ikinä. Vain nainen voi keksiä...
Hieno paikka. Puut ovat upeita.
Ja tuo väri on aivan mahtava.
Kyllä vain.
- Haluatko ottaa kiven? - En.
Luulin, että haluaisit, kun täällä on näin nättiä.
Mistä leiristä sinä puhuit aamulla?
Sanoit, että haluat yöpyä jossakin tietyssä.
- Ajoit sen ohi tunti sitten. - Niinkö? Anteeksi. En huomannut.
Tuleehan noita muitakin.
Iltaa.
Missä täällä on asuntovaunualue?
Maan paras oli noin 300 kilometrin päässä.
- Eikö muita ole? - Ei.
- Haluatko palata? - 300 kilometriäkö?
Olen sulkemassa, joten voitte jäädä tänne.
Veloitan kaksi dollaria. Voitte käyttää sähköäni.
Selvä. Kiitoksia.
Jos on nälkä, jääkaapissa on syötävää. Minä nukun olohuoneessa.
Et kyllä varmasti nuku.
Jos joku nukkuu siellä, niin minä.
Ei nyt olla lapsellisia.
Haluan nukkua täällä, joten ota tavarasi ja häivy.
Lhan miten vain.
Nicky! Nicky!
- Ei riidellä enää koskaan! - Ei, kulta pieni.
Tiedätkö mitä, Nicky? Riitelemme varmaan, koska ajamme liian kauan.
Kun pääsemme perille, joudumme odottamaan ruokaa.
Syödään sitten ravintoloissa.
Tiedät kyllä, että useimmiten niitä ei ole.
Sain paremman ajatuksen.
Huomenna, noin puoli tuntia ennen kuin haluamme syödä-
minä menen vaunuun valmistelemaan.
Sinä voit pysäköidä jonnekin, ja kun saat kaiken valmiiksi-
ruoka on valmiina pöydässä.
Tuli heti nälkä.
- Mahtava tuoksu. Mitä me syömme? - Lihamuhennosta.
Enkelikakkua ja tuoreita mansikoita.
- Ja caesarsalaattia. - Se on erikoisuuteni.
- Murennan siihen Roquefortia... - Vain moukat käyttävät sitä.
Parmesaania sen olla pitää. Mene pois. Minulla on kiire.
- Voinko leikata salaatit? - Ei niitä leikata. Ne revitään.
Mene nyt pois, ole kiltti.
- Näpit irti. - Anteeksi.
- Jos haluat jotakin, koputa ikkunaan. - Teen sen.
Nicky, ei tämä onnistu! Nicky!
Nicky!
No?
KAUNEUSSALONKI
- Pysäköit väärälle puolelle. - Ei se haittaa. Tulehan.
Varovasti.
Sillä lailla.
- Pysäköit väärin. - Ei se haittaa.
Palaan kahvilaan tunnin päästä. Pärjäätkö sinä?
Lhanaa. Äiti teki aina tätä. Muistan vieläkin keittiön tuoksun.
Sieltä hän tulee. Kahvia.
Kävi tuuri. Tarjoilija tekee itse vihannespikkelssejä. Sain 12 purkkia.
Kiitoksia.
Tacy, yksi kaveri tarjosi vaunusta 1000 dollaria.
Hän lupasi hoitaa lyhennykset. Hän maksaisi heti käteisellä.
- Missä me sitten asuisimme? - Talossa kuten ihmisten kuuluu.
Jossakin, joka on paikoillaan eikä heilu kävellessä.
Jossakin, mitä ei tarvitse vetää perässä kuin kilpikonnat.
Sinä olet kauhea. Suunnittelet kotimme myymistä.
Herranen aika, Tacy. Aioitko jäädä sinne tämän jälkeen?
- Sinä olet yltä päältä mustelmilla. - Se ei ollut vaunun syytä.
Tytöt kertoivat, että on lainvastaista olla liikkuvassa vaunussa.
- Sinut olisi voitu pidättää. - Minutko?!
Sinne ei saa panna elävää olentoa. Ei kissaa tai koiraa saati vaimoa.
Minäkö sinut sinne panin?
Kuulehan nyt, sinä... Huomaatko sinä?
Olemme riidelleet siitä asti, kun ostimme sen... jutun. Koko ajan.
Minä vain sanon, en riitele.
Sitä paitsi vaunu on minun. Et voi myydä sitä.
Minä joudun vetämään sitä, ja se on ollut yhtä painajaista.
Pitävätkö jarrut? Toimivatko vilkut?
Pääsemmekö mäen päälle? Keittääkö moottori?
Ei kiinnosta. Minä en myy sitä.
- Me olemme lähes perillä. - Matkaa on 1600 km: Ä!
Olkoon. Minä en myy. Rakastan sitä vaunua!
No, tiedänpähän nyt tilanteen. Oletko valmis?
- Nicky? - Niin.
Pikkelssit.
Nicky.
Nicky, on jo myöhä.
- Etkö sinä tule nukkumaan? - Tule katsomaan yhtä juttua.
Mietin huomista reittiä.
Näetkö tuon luvun?
2400.
Sehän on iso kylä. Siellä on varmasti vaunualue.
Se ei ole asukasluku vaan korkeusmitta.
Vuori on 2400 metriä korkea.
- Aika korkea. - Liian korkea.
Myyjä sanoi, että tällä pääsee mäet.
Se oli silloin, kun vaunu painoi kolme tonnia.
Olet kerännyt tänne kiviä ja valtavasti säilykkeitä.
Kaiken on mentävä.
- Mitä sinä tarkoitat? - Hävitä kaikki ennen nousua.
- Hoitaja auttaa kantamisessa. - En suostu. Tuo on naurettavaa.
Minä en vedä vaunua senttiäkään, ennen kuin kaikki on pihalla.
- Mihin sinä menet? - Korjaamolle.
He käyvät auton läpi yön aikana.
Palaan kohta. Älä odota.
- Mitä siinä lukee, mr Ludlow? - "Dinosaurusmonumentti".
Se on yksi suosikeistani. Tuokaa se takaisin.
Selvä pyy, rouva.
Vasta neljä on raakattu.
Jumalten silta ja Snake River -joki...
Tämä on liikaa pyydetty. Joka ikinen kivi on ihana muisto.
En voi heittää niitä pois kuin pahaisia kiviä. En millään!
Coloradossa on hienoja kiviä.
- Kun olimme... - Tämä on eri juttu.
Olemme häämatkalla ja kaikki...
Nicky on kohtuuton.
Luulin, että vaunu on kuin vene. Mitä enemmän painoa, sitä parempi.
Tavallaan...
Voisinko mitenkään pitää ne?
- Ne ovat aika raskaita. - Ettekö keksisi jotakin?
No tuota, ehkä ne voisi levittää tasaisesti molemmille puolille.
Jotta paino jakautuu tasaisesti. Niinkö? Sehän on loistava idea.
Auttaisitteko minua? Osan voi panna tänne.
Teidän pitäisi kertoa miehellenne.
Kerron kyllä, mutta myöhemmin.
Luuletko, että selviämme?
Toki, kunhan ette käytä sähköjarruja koko ajan.
Jos ne palavat, se on menoa.
Jäähdyttäkää niitä välillä, jos tie ei ole liian jyrkkä.
Entä jos tie on jyrkkä?
Ajakaa nokka penkkaan ja tukekaa vaunu tunkilla.
- Paitsi jos tie on liian kapea. - Hetkinen. Mitä sitten?
Käyttäkää omaa harkintaanne.
Voisinko mennä mitään muuta reittiä?
Voisitte mennä tuolta, mutta se on 800 km: N mutka, ja tie on huono.
Tulva pilasi sillan.
Kyllä te pärjäätte. Pitäkää vain pää kylmänä.
Kiitoksia.
- Hei. - Hei.
- Hankkiuduitko kaikesta eroon? - Hankkiuduin.
- Lähdetään sitten. - Selvä.
- Minä voin lukita. - Kiitos.
Tacy, taisin olla aika ankara, mutta kyllähän sinä ymmärrät.
Ymmärrän minä.
JYRKKÄ JA KAPEA TIE. HANKALA VAUNUILLE
Ainakin on hieno päivä sille. Tarkoitan säätä ja muuta.
Aivan, hieno päivä todellakin.
Minäkin itse asiassa ajattelin, että nyt on hieno päivä...
...sille.
Joko sinä luit sen kirjan?
- Minkä kirjan? - Sen, mitä sinä luit.
Ai sen.
Luitko sinä sen jo?
En.
- Etkö lukenut? - Mitä?
- Sitä kirjaa. - En.
Tajusin, että olemme nähneet sen elokuvana. Jätin sen kesken.
- Ei kai siitä tehty elokuvaa? - Sitä ei sanottu siksi.
Nimi vaihdettiin.
Se oli Jotakin...
Jotakin...
- Jotakin kultaistako? - Ei mitään sellaista.
Siinä oli se... Kuka hän nyt onkaan?
Se näyttelijä, jonka vaimo oli se oravista pitävä tyttö.
Michael Wilding.
- Oliko hänellä siinä kengät polvissa? - Ei, ei.
Siinä isossa juhlakohtauksessa...
...tyttö heitti juoman hänen päälleen.
Sitten se nainen...
KORKEUS 1524 METRIÄ
- Kuka nainen? - Se toinen.
- Ei se, joka ei tuntenut veljeä. - Vaan joka tunsi?
Niin.
Sinne tuli nainen, joka oli tavannut veljen-
mutta joka ei tiennyt, missä veli on.
Tyttö kertoi heille veljestä, ja sitä seurasi valtava...
KORKEUS 2438 METRIÄ
- Onneksi selvisimme. - Nyt pitää vielä päästä alas.
En aikonut valehdella, mutta ne ovat minulle tärkeitä.
Nicky, älä!
Lopeta! Älä viitsi, Nicky!
Mehän selvisimme. Ole kiltti ja lopeta, Nicky!
En puhu sinulle enää koskaan!
Nicky! Nicky!
En tiedä, miten pääsimme alas.
Se oli painajaismaista. Pidimme mykkäkoulua.
Lähdin sinä yönä autolla pois rauhoittumaan.
Kun palasin, vaunu oli poissa. Samoin vaimoni.
Sanotaan, että avioliitto kariutuu 3 vuodessa, jos se kariutuu.
- Asuntovaunu vauhdittaa asiaa. - Luulisi, että on onni...
...aloittaa noin modernisti.
Me asuimme naimisiin mentyämme kahden huoneen mökissä.
Ei lämmitystä, kerosiinilamput. Kädetkin piti pestä pihalla.
Tappelimme kuin kissat säkissä-
- ja olisimme eronneet, jos talvi ei olisi ollut kylmä.
Oli pakko sopia, muuten olisimme jäätyneet.
Hassua on, että vain kaksi sanaa olisi sopinut riidat heti.
Vain kaksi sanaa: "Anna anteeksi." Ette tiedäkään niiden tehoa.
Jos menisitte ja pyytäisitte anteeksi...
Anteeksi mistä? Hänen tässä pitäisi pyytää anteeksi.
Hän olisi voinut tappaa meidät kivillään ja vadelmahilloillaan.
Mrs Tewitt tulikin nyt.
Odotan vaunussa.
Pakastin sopii, Joe! Tule, niin näytän sen paikan.
Ei nyt. Odotetaan hetki.
Voinko ottaa vaatteeni? Vai menevätkö ne vaunun mukana?
Lähetin ne jo pikalähetyksenä.
Lähetän rahatkin. Asuntovaunusta.
Vaunuhan on sinun.
Näissä olosuhteissa en voi ottaa sitä.
Pidän vain kotiinpaluurahat.
- Jos sopii, niin... - Tacy, haluan sanoa jotakin.
Minä...
- Minä... - Niin?
Tuota...
Minun on parasta mennä.
Nicky! Nicky!
- Nicky, anna anteeksi! - Älä sano sitä.
- Minä sanon sen. - Anteeksi!
En olisi saanut pakottaa sinua ostamaan vaunua...
- Emme taida saadakaan vaunua. - Emme juuri tätä.
Tekstitys: SDI Media Group
[FINNISH]